Ziua Internațională a muntelui, zi de doliu?
11 Decembrie este declarată de Organizația Națiunilor Unite ca fiind Ziua Internațională a Muntelui. Această formă de relief, în România, acoperă peste un sfert din suprafața continentelor și o treime din România.
![Ziua Internațională a muntelui, zi de doliu? Ziua Internațională a muntelui, zi de doliu?](https://i0.wp.com/www.radiocluj.ro/wp-content/uploads/2015/12/muntii-carpati.jpg?resize=850%2C476&ssl=1)
Articol editat de Alina Vingan, 11 decembrie 2015, 11:13 / actualizat: 12 decembrie 2015, 11:06
Ediția din 2015 are ca temă, la nivel global, Promovarea produselor montane, amintind că, peste 900 milioane de oameni traiesc în munti inclusiv din turism și agricultura practicate până la altitudini ridicate.
În realitate, natura montană nu este ostilă omului nici din punct de vedere agricol, pe lângă faptul că munții sunt sursă de lemn, apă, minereuri și multe servicii de ecosistem pentru omenire, loc de recreere și refugiu.
Ziua de 11 Decembrie ar trebui să fie o sărbătoare și o ocazie de celebrare și promovare a mediului montan ca oportunitate și model de dezvoltare sustenabilă, dar din păcate, în România ar trebui să fie, mai degrabă, o zi de doliu și de conștientizare a stării de pericol, dar și de mobilizare în apărarea a ceea ce mai este încă natura carpatină, aflată sub asediul omului.
În Carpații românești se adăpostește o imensă varietate peisagistică și o biodiversitate impresionantă.
Ei cuprindeau, foarte de curând, cel mai mare peisaj forestier intact din zona temperată a Europei, sunt gazda celei mai mari populații de carnivore mari din UE (mii de ursi, lupi și râși, în condițiile în care cele mai multe state europene nu mai au niciunul), sunt izvor de bogății materiale, vatră de civilizație, model de conviețuire armonioasă om-natură timp de multe secole.
Doar că, în loc să tratăm Carpații cu grija cuvenită pentru această moștenire minunată, îi supunem unui asediu distrugator, mai ales în ultimele decenii, prin comportamentul iresponsabil al autorităților publice și a unei părți a populației, ducând la o degradare accelerată și chiar la împingerea spre dispariție a unor elemente esențiale și unice din munții țării noastre. (Radu Mititean, director executiv CCN)
Pădurile Carpaților sunt tăiate într-un ritm amețitor în ultimele două decenii. Dacă, în toată Europa, suprafața de pădure crește, la noi e în continuă scădere.
Oieritul și agricultura tradițională, cândva chiar excesive din punct de vedere ecologic, acum sunt pe moarte.
Se abandonează stânile și se înfundă plaiurile, se blochează potecile și se înnămolesc izvoarele, vezi tot mai rar ciobani, măgari cu desagi, atelaje cu cai și care cu boi. Sălașele sezoniere din Apuseni și Munții Banatului devin ruine, multe cătune sunt părăsite, sate întregi de munte mai au doar câțiva locuitori în vârstă.
Azbocimentul a înlocuit șindrila pe acoperisuri, sârma ghimpată a înlocuit gardurile de lemn, reproduceri de prost gust au înlocuit icoanele pe sticlă pe pereții caselor muntenilor și mai numeri pe degete oamenii care mai știu să facă un tulnic, un ciubar, o cergă sau o instalație de moară sau joagăr acționat cu apă sau o vâltoare. (Radu Mititean, director executiv CCN)
Depinde de noi toti ca in viitor 11 Decembrie sa devina in Romania o zi de sarbatoare, nu una de comemorare a Muntilor Carpati.
Alina Nechita