Personalitatea zilei: John Forbes Nash JR [AUDIO/VIDEO]
Foto: wikipedia
A primit premiul Nobel pentru ştiinţele economice, pentru o aplicaţie a teoriei jocurilor care astăzi îi poartă numele. Cu atât mai surprinzătoare a fost revenirea sa în lumea academică după o boală mentală de câteva decenii. În 13 iunie 1928 s-a născut matematicianul John Forbes Nash JR:
Foto: Foto: wikipedia
Articol editat de cristina.rusu,
13 iunie 2021, 06:00 / actualizat: 13 iunie 2021, 8:56
A primit premiul Nobel pentru ştiinţele economice, pentru o aplicaţie a teoriei jocurilor care astăzi îi poartă numele. Cu atât mai surprinzătoare a fost revenirea sa în lumea academică după o boală mentală de câteva decenii. În 13 iunie 1928 s-a născut matematicianul John Forbes Nash JR:
Tinereţea
Johnny Nash, cum a fost numit de familie, a fost considerat un băieţel ciudat şi introvertit. Îi plăcea să se joace singur şi să lucreze independent, diferenţa dintre el şi colegii săi de generaţie fiind accentuată de faptul că în comunitatea în care a crescut nu exista un interes propriu-zis pentru ştiinţă. Profesorii îl vedeau ca pe un aiurit, care considera dansul, sportul şi practic tot ce nu era matematică o distragere de la activităţile sale preferate.
Audia cursuri universitare încă din liceu, dar era plictisit, arogant şi convins de superioritatea lui intelectuală. La 14 ani a citit Omul matematicii de E.T. Bell, un volum care l-a inspirat, iar în ultimul an de liceu a câştigat o prestigioasă bursă la Westinghouse, una din cele 10 acordate pe plan naţional.
Şi-a obţinut diploma de licenţă la Carnege şi a urmat studii postuniversitare în matematică la Princeton. Unul din profesorii săi i-a scris o scrisoare de recomandare compusă dintr-o singură propoziţie: „Acest om este un geniu”.
La Princeton a dezvoltat un joc pe care l-a numit Nash, care implica strategie şi planificare şi care l-a făcut destul de popular prin campus. Marea sa realizare din această perioadă a fost însă dezvoltarea unei teorii care îi poartă numele, o aplicaţie a teoriei jocurilor. Potenţialul teoriei nu a fost realizat atunci, dar i-a adus o uriaşă apreciere în următoarele decenii. Rareori participa la cursuri, susţinând că şi-ar pierde originalitatea cu astfel de activităţi triviale.
Era obsedat de a deveni cel mai mare matematician al lumii şi preocupat de timpul care trece, conştient fiind că adesea marile realizări în acest domeniu au fost înfăptuite de matematicieni care nu au împlinit încă 30 de ani. După ce şi-a luat doctoratul s-a mutat în Boston, la MIT, fiind numit, datorită vârstei sale, „profesorul copil” de către studenţi.
Geniul său era apreciat, iar revista Fortune l-a numit una din cele mai strălucitoare stele ale matematicii; totuşi el se considera un eşec, pentru că nu a reuşit să obţină încă prestigiosul premiu Fields. A început o relaţie cu Alicia de Lardé, o studentă din El Salvador: la rândul ei excepţională, fiind una din cele 16 femei într-o clasă de 800 de studenţi.
Profesorul excentric
În 1959 John Nash a fost internat pentru prima oară într-un spital de boli mentale, după un episod de schizofrenie. O învinuia pe Alicia de Lardé, cu care se căsătorise pe atunci, că l-ar fi internat fără să-i ceară acordul. La starea lui, care se înrăutăţea, contribuiau şi grijile faţă de muncă: la o petrecere a apărut îmbrăcat în bebeluş şi şi-a petrecut seara sugându-şi degetul: poate doar o excentricitate, dar mai târziu, la un examen, a început să strige că a fost contactat de extratereştri, care-i trimiteau mesaje prin ziarul New York Times. Atunci când Universitatea din Chicago i-a oferit o poziţie prestigioasă, John i-a refuzat, susţinând că urmează să devină împăratul Antarcticii. După externarea din spital a demisionat de la MIT şi a mers în Europa, căutând fără succes azil politic în Franţa.
Alicia s-a angajat la Princeton şi a reuşit să-l susţină financiar. De asemenea, aceasta a convins conducerea universităţii să-i dea soţului ei câte ceva de lucru în matematică, deşi John Nash refuza să coopereze sau să semneze orice fel de formulare. A petrecut 9 ani în diverse spitale psihiatrice unde, pe lângă medicamentele antipsihotice, i-au fost administrate terapii de şoc cu insulină care-i cauzau convulsii.
După 1970 a refuzat să-şi ia medicamentele, despre care spunea că-l împiedicau să se concentreze. Se plimba adesea prin locurile vechi în care se acoperise de glorie, iar generaţii întregi de studenţi l-au cunoscut doar ca un fel de fantomă a universităţii, care mâzgăleşte pe tablă ecuaţii misterioase în miez de noapte.
Premiul Nobel
Nash s-a recuperat treptat, ajutat de Alicia, de care divorţase pe atunci. De-a lungul timpului, ideea sa a unui punct de echilibru în teoria jocului a primit atenţia corespunzătoare şi a devenit piatra de temelie a economiei moderne. În 1994 a fost laureat cu Premiul Nobel în ştiinţele economice. Oamenii au fost şocaţi de faptul că un om afectat de schizofrenie atât de mulţi ani a fost capabil să se recupereze şi să primească un premiu atât de prestigios. John Nash şi Alicia De Lardé au încetat din viaţă în 2015, într-un accident de maşină. Viaţa şi legătura lor a fost imortalizată într-o carte de Sylvia Nasar, ecranizată în pelicula A beautiful mind, cu Russell Crowe în rol principal.
Andrea Nagy
Radio Cluj poate fi ascultat şi online, AICI sau pe telefon: 031 504 0456, apel cu tarif normal.
Ne găsești și pe facebook, twitter și instagram.